The Eastern Spirit Subbing Squad представя
9 ПЪТУВАНИЯ ПРЕЗ ВРЕМЕТО = Епизод 8 =
Хайде да изпием още една бутилка.
Скъпи, мисля, че пи прекалено много.
Може скоро да не се съберем отново. Хайде да отворим само още една.
Това не е ли брат ти?
Сон У!
Какво не е наред?
Сон У!
Някой! Някой да го спре!
Скъпи!
Добре ли си? Скъпи!
Събуди се! - Ела на себе си!
Той добре ли е?
Сон У! Събуди се!
Три, две, едно. Водещ!
Преглеждайки събитията тази година…
не можем да пропуснем темата за поп музиката.
Много нови идоли изгряха тази година.
Клипът "Гангнам стайл" на Psy се разпространи по целия свят.
Изминалата година определено беше негова.
Продължаваме с репортер Пак Йонг Сок.
Какво става? - Шефе…
Пак Сон У изведнъж избяга.
Не намерихме друг облечен подходящо, затова избрахме Мин Йонг. Справя се.
Къде отиде Пак Сон У? - Не знам!
Просто избяга. - Обаждал ли се е?
Звъним му, но не отговаря.
Изведнъж побягна… Преди това всичко беше наред!
Луд ли е? Това е последното предаване за тази година! А не беше пиян.
Как го извини? - Писах, че има проблем със здравето.
Шефе… - Какво?
Да оставим ли края за Пак Сон У, за да го уважим?
Какво? - Днес е последното му предаване.
Трябва да го уважим.
Да го уважаваме ли? Та той избяга и ни остави.
Защитаваш го, защото сте роднини ли?
Не е така… Той цяла година води това предаване.
Млъквай вече и се постарай всичко до края да мине гладко.
Все пак си в ефир. - Добре.
Къде е заключителната реч на Пак Сон У?
Пак Мин Йонг, аз съм.
Да, директоре. - Ще оставим края.
Виж екрана. - Добре.
Оставяме заключителната реч на Сон У, просто я прочети.
Добре! Разбрах!
Три, две, едно. Водещ!
Пак Сон У има здравословен проблем,
съжаляваме, че трябваше внезапно да ни остави.
Искаме да се извиним за неудобството.
През 2013 г. ние ще се завърнем с водещия Юн Сок Хун.
Искам да приключа новините с речта, която Пак Сон У изготви за вас.
В историята има много примери как високомерието на човек,
повярвал, че сам може да промени света, го довежда до гибел.
Тази вечер още един човек е на прага на смъртта, поради същата грешка.
Историята няма да се промени заради един човек,
както и новините не биха били различни заради друг водещ.
"Вечерните новини" няма да се променят.
Истина и лъжа, вяра и несигурност…
Съмнение и отричане… Тук ще намерите отговор на всичко.
Благодаря ви за вниманието. Приятна вечер.
Не е ли странно? - Кое?
Заслужава наказание, а вие му отдавате почит
и позволихте на Мин Йонг да прочете речта му.
Добра работа.
Мислиш ли, че ще ми отдаде почит, ако си тръгна по средата?
Така си признава, че Пак Сон У му е любимец!
То си е така! Обичам, Пак Сон У! Само него!
Мразя Пак Сон У! Мразя го!
Пом Сок! - Да, шефе.
Провери всички болници в Сеул. Пак Сон У да не е в списъците им.
Какво? Защо? Той в спешното ли е? - Не знам. Затова провери.
Защо не ми вдига?
Ало? - Ало?
Мин Йонг, ти ли си? - Мамо?
Защо ти вдигаш телефона на чичо?
Какво?
Щяхме да го закараме до нашата болница,
но не искаме да плъзнат слухове. Ела в Спешното.
Не знам, трябва да се направят изследвания.
Откъде да знам? Дойде, преби баща ти и припадна.
Дори нямах време да го попитам.
Идвате ли с нас? - Не, ще дойда с колата си.
После пак ще ти се обадя.
Това е неговият телефон. - Елате направо в болницата.
Мин Йонг каза, че Сон У е избягал по средата на новините.
Значи е зарязал новините по средата, за да те пребие. Има ли смисъл?
Той не би го направил просто така…
Наистина ли не знаеш нищо по въпроса?
Или само се преструваш, че не знаеш?
Наистина съм разочарована…
Как е Сон У?
Точно го откараха. Трябва да отидем с него.
Ставай.
Къде ме карате?
Събудихте ли се? Отиваме в болница "Хеул".
Брат ви и съпругата му ще дойдат там. Нека ви прегледам…
Колко е часът? - Какво?
01:10 ч. Не бива да ставате!
Спрете линейката. - Какво?
Спрете линейката!
Извинете, къде отивате?
Извинете!
Не. Какво искате да кажете?
Слязъл е от линейката?
Защо?
Не мога да ви разбера какво казвате.
Добре, ясно. Първо ще отидем до болницата.
Чу ли?
Сон У е слязъл от линейката, веднага щом се е събудил.
Защо го е направил?
Не мога да го повярвам!
Къде са ключовете?
В теб ли са?
Скъпи!
Какво? - Ела на себе си!
Какво ви става и на двамата? Преди не сте се държали така.
Къде са ключовете?
Изглежда са останали в ресторанта.
Скъпи, стой тук.
Сон У, къде си? - Кучи син.
Как можа да се преструваш цели 20 години…
И ти се мислиш за човек? Нима човек е способен на това?
Кой ти каза? - Отговори ми, кучи сине!
Как човек може да направи това?
Как си могъл да живееш спокойно, след като си убил татко?
Как можа?
Мама…
Мама ми каза да го направя. Аз не исках!
Каза, че ще се самоубие, ако се предам на полицията.
Мама…
От тогава всеки ден искам да умра!
Животът ми беше като ад.
Плачеш ли?
Аз трябва да плача, не ти.
Извинявай.
Съжалявам.
Да.
Трябва да ми се извиниш.
Ти ме лиши от баща.
Ти ме лиши и от майка.
После просто ме захвърли на произвола на съдбата.
След това се върна като жив мъртвец.
Накара ме да загубя цялата си младост в омраза към Че Чин Чол.
Остави ми проклетите пръчки,
за да открия тайни, който не искам да знам!
Ти ми отне всички щастливи спомени!
И моето момиче, също!
Сон У…
Прекалено дълго съсипваш живота ми.
Никога няма да ти го простя.
Скъпи!
Какво не е наред?
Скъпи.
Откъде да знам? Дойде, преби баща ти и припадна.
Дори нямах време да го попитам.
Отвън изглеждаш спокоен, но нещо вътре в теб те безпокои.
Това виждам на лицето ти.
Права си.
Притеснен съм. Направих нещо много глупаво.
Глупаво? И какво си направил?
Промених Чу Мин Йонг на Пак Мин Йонг.
Чу Мин Йонг…
Чу Мин Йонг?
Да, мамо. Вече пътувам. Почти стигнах.
Няма нужда да идваш. Прибирай се. - Защо?
Къде е сега чичо?
Тогава ще дойда у дома, притеснявам се за татко.
Баща ти не е добре, не иска да го виждаш такъв.
Ела утре.
Татко.
Ти си виновна. Проблемът дойде от теб, ти го създаде.
Мислиш ли, че идиот като него, може да се роди в моето семейство?
Скъпи! Престани!
Може ли мой син да е толкова глупав?
Ти износи и роди дете от друг.
Казах ти да престанеш!
Отричаш ли го? Отново ли отричаш?
Все още се осмеляваш да го правиш, като го виждаш?
Вече нямам никакви съмнения.
Погледни го. Погледни го, мръснице!
Погледни, какво си създала!
Това е невъзможно.
Той мой син ли е?
Моите гени в този идиот ли са?
Винаги съм знаел.
Мислиш ли, че съм ти вярвал дори и за секунда?
Казах ти да престанеш! Престани!
Татко…
Какво искаш да кажеш? - Попитай майка си какво казвам.
Каквато майката, такъв и синът.
Любов ли? Психопати.
Забременя от друг и се омъжи за мен.
Това ли наричаш любов?
Искаш ли да знаеш кой е баща ти?
Познаваш го много добре. Приятелят ми.
Заместник главен лекар Че Чин Чол.
Какво каза току-що?
Казах ти да престанеш.
Как смееш да казваш това на сина ни? Побърка ли се?
Ти си луд.
Какво правиш?
Не трябваше да се женя за теб.
Какъв глупак съм бил.
Исках да съм с теб. Каква глупост.
Мислеше, че той може да стане мой син ли?
Татко!
Чонг У, излез от тук!
Спри! Престани, ти казвам!
Махни се от мама! Спри!
Скъпи!
Чонг У ли го направи?
Не. Беше нещастен случай.
Той просто се препъна.
Трябва да се оперира. Той ще живее.
Ще се обадя на 911.
Мьонг Хи…
Той вече е мъртъв.
Седни.
Поеми си дълбоко въздух.
Видях Чонг У да бяга.
Чонг У ли го направи? - Не, беше нещастен случай.
Стана по моя вина. Той не е виновен за нищо.
Вземи се в ръце, Мьонг Хи.
Не трябва да се паникьосваш.
Искаш синът ти да влезе в затвора ли?
Чонг У?
Аз съм.
Чуй ме добре.
Не е важно защо си сгрешил,
по-важно е какво ще правиш.
Ако не искаш майка ти да страда още повече,
от сега нататък, прави каквото ти казвам.
Чуваш ли ме? - Мисля да се предам.
Отивам в полицията.
Аз убих баща си. - Съвземи се, момче!
Искаш да убиеш майка си ли?
За нападение ще те осъдят най-малко на 3 години затвор.
Това ще съсипе семейството ти.
Разбираш ли поне малко какво си направил?
Ако не искаш да съсипеш семейството си, се вразуми.
Помисли за майка си и за брат си.
Как ще приеме Сон У, че баща му е убит от теб?
Как ще продължи да живее с тази мисъл?
Тук съм, за да ти помогна.
Остави всичко на мен.
Просто прави, каквото ти кажа.
Майка ти вече се съгласи и се прибра.
Ние всички ще умрем, ако не се поддържаме.
Връщай се там, откъдето си дошъл.
Ти никога не си бил в клиниката.
Майка ти, ти или аз.
Никой от нас не е бил в клиниката.
Това е просто нещастен случай.
На мястото съм.
Тук има ли нещо, което ви трябва?
Ясно.
Тогава ще запаля всичко.
Татко?
Г-н Че!
Г-н Че?
Да. - Г-н Че. Бихте ли се събудили?
Какво става?
Пак Сон У дойде да ви види.
Той е тук? - Да.
Иска веднага да се срещне с вас. Какво да му кажа?
Да му кажа да дойде утре или да определя място и…
Не мога да дойда утре. Зает съм.
Не може да нахълтате така.
Ще отнеме само 5 минути. Изчакайте отвън.
Слушайте… - Секретар Ким.
Излез.
Да.
Какво става?
В момента не трябва ли да изглеждаш като победител?
Как така изглеждаш по-уморен от мен?
Изглеждате сънен. - Уморих се от чакане.
Не знам как смяташе да разбереш за случилото се преди 20 години.
Безсмислено е, но аз въпреки това чаках.
Много съм търпелив.
И така, успя ли да разбереш?
Да.
Не ме излъгахте напълно.
Вие не сте го убили и никой не сте наемали да го прави.
Бях изненадан. Моля да ме извините, че ви подозирах.
Чонг У ли ти каза всичко?
Не вярвам на свидетелските показания за случилото се. Важни са фактите.
Това все още не ви прави невинен. Вие сте съучастник в престъплението.
Заповядали сте да изгорят трупа и сте подправили доказателствата.
Вие сте изнудвали жертвата.
Това е равносилно на убийство.
Затова не мисля, че ще престана да ви мразя.
По-добре да изчезнете, отколкото да се опитате да го запазите в тайна.
Ако се опитате да ми навредите, само ще влошите нещата.
Казвам ви го, защото все още не сте стигнали дъното.
Разбирате ли, какво означава това? Аз разполагам с факти.
И не блъфирам. Аз не съм такъв като вас.
За нападение ще те осъдят най-малко на 3 години затвор.
Това ще съсипе семейството ти.
Разбираш ли поне малко какво си направил?
Ако не искаш да съсипеш семейството си, се вразуми.
Помисли за майка си и за брат си.
Как ще приеме Сон У, че баща му е убит от теб?
Как ще продължи да живее с тази мисъл?
Тук съм, за да ти помогна.
Остави всичко на мен. Просто прави каквото ти кажа.
31 декември 1992 г, гара Чонгнянгри
Какво, по дяволите, става?
Говори ли с него? - Не вдига телефона.
Може би е попаднал в задръстване.
Какво задръстване? Приятелят ти искаше да хванем този влак. Време е.
Тръгваме без него. - Оставам.
Какво? - Съжалявам, вие отивайте.
Хан Со Ра!
Какво крещиш?
Кучка! Замъкна ме чак до тук.
Е, чао.
Ти къде тръгна? - Моля?
Ей, махаш се, защото тя си тръгна ли?
Ти трябваше да си мой партньор.
Партньор? Не знаех за това. Прощавай, просто последвах Сон У.
"Прощавай, просто последвах Сон У".
Не бъди толкова официален.
Но ние се срещаме за първи път. - Да хванем влака, че тръгва.
Но аз трябва да отида до вкъщи нямам пари.
Ей! Аз имам! После ще ми ги върнеш.
Чакай малко!
Сложете си ръкавиците, почти сме там. - Мамо, аз нямам.
Къде са ти ръкавичките?
Къде са отишли? Бяха в ръцете ти. - Ето ги!
Ама си една…
Искам да ги сложа. - Дай, аз ще го направя.
Боже!
Скъпи, къде караш? Подмина градината.
Какво ти е?
Да слизаме. Кажете чао на татко.
Чао, татко. - Добре, чао.
Набраният от вас номер…
По дяволите, какво става?
31 декември 2012 г.
Последното ми съобщение до моя приятел Хан Йонг Хун.
Не успях да спася баща си.
Сигурно искаш да знаеш защо.
Съжалявам, но трябва завинаги да го запазя в тайна.
Признавам. Ти беше прав.
Сега вече се предавам.
Беше прав, че пръчиците не са благословия, а проклятие.
Не трябваше да опитвам "забранения плод".
Неслучайно някои тайни си остават тайни.
И възкръсването на мъртвец не е по силите на човек.
Осъзнах всичко това, едва след случилото се с мен.
Какъв глупак съм само.
Но това съм аз.
Помня какво ми казваше, откакто имам пръчиците.
Затова ти оставям това съобщение.
Йонг Хун, аз…
Край на съобщението.
Скъпи! Скъпи, ти къде? Скъпи!
Сон У! Ей, Сон У!
Гадина, ще ме побърка!
Сон У!
Събуди се!
Как е татко?
Прекарал е нощта в болницата? Защо?
Отивам в дома на чичо.
Би трябвало да се е върнал.
У дома си е! Колата му е тук!
Мамо, ще поговоря с чичо и ще ти се обадя.
Събуди се! Събуди се!
Сон У!
Къде са пръчиците? Къде са?
Навсякъде ги търсих!
Къде са, глупчо?
Каза, че ще живееш.
Каза, че ще намериш начин. Тогава защо умираш?
Къде са? - Изхвърлих ги.
Какво каза?
Изхвърлих ги. Те не ми трябват повече.
Луд ли си! Къде ги изхвърли?
Познай.
Загадка.
Кажи къде са? Казвай къде са?
Събуди се!
Никога няма да ги намериш.
Те са на място, което дори го няма на картата.
Какво?
Ти не си…
Оставих ги в 1992 година.
Върнахме се от там, откъдето започнахме.
Месец по-рано.
Когато не знаех нищо за ароматните пръчки.
Преди тази мистерия.
Няма за какво да съжаляваме.
Ние и без това не вярвахме.
Тъй като, когато…
Здравей, Мин Йонг. - Боже!
Какво те води насам?
Какво правите тук, д-р Хан?
Значи колата отвън…
Със Сон У се напихме и аз останах тук снощи.
Цяла нощ не съм спала, защото не си вдига телефона,
а се оказва, че сте пили? - Така ли? Прощавай.
Изглежда е бил много пиян, за да не ти отговори.
Какво прави чичо?
Спи. Припадна от пиене.
Мога ли да се кача при него?
Разбира се.
Ало?
Аз съм Хан Йонг Хун. Проверете графика на д-р Юн.
Да, спешно е.
Дори и да е през нощта.
Чу Мин Йонг?
Кога дойде?
Преди малко.
Преследвач ли си? Защо ме преследваш?
Защото се притесних за теб.
Да не мислиш, че искам да съм преследвач?
Ела тук.
Седни.
Как са новините?
Какво за тях? - Справи ли се добре с тях?
Разбира се.
Наистина не мога да повярвам.
Как съм могъл да ги оставя на теб?
Мога ли да ти задам няколко въпроса?
Давай. - А ще ми отговориш ли?
Ще се постарая.
Защо избяга по средата на новините?
Това е тайна. - Защо си пребил татко?
Също е тайна.
Болен ли си?
Това е тайна.
Каза, че ще се постараеш да отговориш.
А по-лесни въпроси нямаш ли?
Защо продължаваш да ме наричаш Чу Мин Йонг?
Кога?
Преди малко! Вчера, също. Не помниш ли?
Защо ми викаш Чу Мин Йонг?
Аз съм Пак Мин Йонг.
Не, ти си Чу Мин Йонг.
Въпреки че най-вероятно не си спомняш.
Аз помня само Чу Мин Йонг.
Какво искаш да кажеш с това?
Сама се сети, това е загадка.
Всичко при теб е тайна или загадка.
Ти никога няма да ги разгадаеш.
Защо плачеш?
Тайна.
Превод: eti_sa Редакция: mrnkaloto
Eastern Spirit ® 2013